BÁSNĚ

Ladislav Szalai

Copyright© 2014 by Stanislav Plášil – nakladatelství VIKING

Copyright© 2012 by Ladislav Szalai

Copyright© 2014 Cover by qelb

Všechna práva vyhrazena. Žádnou část této knihy není dovoleno použít nebo jakýmkoli způsobem reprodukovat bez souhlasu autora či nakladatele.

ISBN: 978-80-7482-128-8 (ePUB)

ISBN: 978-80-7482-129-5 (MOBI)

ISBN: 978-80-7482-130-1 (PDF na CD)

Tři básnické sbírky v jedné

KRÁSNÉ HLUBINY

PODIVNÁ PAMĚŤ

VĚČNÝ ŽIVOT

Romance Szalaiové

z rodu zlatých slunečnic

KRÁSNÉ HLUBINY

Dívka z kopretin

Ptáci

Pláč

Večerní přípitek krajině

Podzimní déšť

Naruby

Černobílá algebra

Stříbromodrá

Jarní bílení

Mlčení

Báseň v čase

Přiznání

Zimní prosba

Zimní básnění

Červnové poledne

Cikáni na borůvkách

Večer

Fůra slov

Vánoční noc

Podzimní inspirace

Krajina poslední lásky

Až vejdu

V divadle

Jarní tání

Úryvek z deště

Bílá vánoční báseň

Nemohu spát

Milenci v únoru

Návrat z karnevalu

Vzpomínka

Dívka před zrcadlem

Básníci

Poslední sklenice

Věčný tulák

Zelený svět

Chvění

Město bolesti

Zářivá

Pravdivé zrcadlo

Dosud v říjnu

Sklenění andělé

Zelený lovec

Před bouří

Fragment

Dívka v trávě

Soumrak

Šepot

Sen

Osudová

Koncert

Podzim

Zářijové svítání

Hluboký obraz

Zpáteční píseň

Pád

Říjnový akvarel

Pravda o Duši

Listopad

Ostříží báseň

Slova

Výčitka

Návrat do času

Za mramorových nocí

Sbohem

Povzdech

Letní básnička

Tichá tma

Kořeny

Milenci

Víra

Osud

Ptáci

Stará pověst

O pravdě a o lži

Chiméra

Hřbitovní báseň

Už nebudem si lhát

Italská balada

Geneze

Vůně květin

Moudrost

Tesknění

Březen

Zářivý plamen

Smrt

Mlčení

Báseň o tom prastarém

Prokletí

Úzkost básníka

Telefonní dráty

Hořkost vynášení trnů

Před zrozením

Třeba

Hudba

Sny

Stíny

Milostná

Naděje

Stromy

Tíha kamene

Bolest

Život

Optimistická

Marné volání

Smrt horolezce

Leden

Přetvářka

Krásné hlubiny

PODIVNÁ PAMĚŤ

Apoteóza snění

Loňské rány

Víno

Milenci

Ptáci

Nic

Říjnová noc

Slovo poezie

Jednoho dne

Večerní

Čas hájení

Balada

Sedmá zahrada smrti

Marnost

Epitaf

Této noci

Ticho

Ty

Konec podzimu

Černá lucerna

Vteřina v říjnu

Milostná za bouře

Únor

Světlo po dědečkovi

Noc která se v květnu mračí

V červenci zrána

Když píšu báseň

Zvoník poslední smrti

Byla ve mně

Pohlednice z dětství

Střepiny hvězd

Touha

Mít

Domov

Múzy

Cesta

Déšť na jaře

Učnice

Vzpomínka z mládí

Ztracené prsteny

Zamrzlé dveře

Podzimní vodotisk

Vojkovský hřbitov

Podzim s básní

Usínajícímu chlapci

Kováři

Osika

Hodinář

Slova

U větrných mlýnů

Večerní požár

Autobiografie

Podzimní fragment

Červánky

Smaragd

Básnička

Večerní báseň o spící dívce

Cesta

Podzim

Maličká básnička pro Boženu Němcovou

Jiný zpěv

Cesta zpět

Říjen

Lednové torzo

Bílo

Ve stáji

Hračky

Do ztracena

Zpěv

Sdělení

Samota

Žal

Obrázek

Na konci srpna

Piják

Svatý pohřeb

Noc

Trubači října

Plula loď

Milenky bláznů

Dívko nahá

Věštba

Červen

Idyla

Poslední divadlo

Zima

Záchvěv

Glosa

Poezie

Dva poutníci

Poslední zvonění

Na lovu

Svítání

Dívky zjara

Podzimní

Půlnoční láska

Smějící se dívka

Babičce

Epitaf

Víno

Nad propastí

Záblesk

Modrá podzimní báseň

Pražce

Vzdálená ozvěna

Klepání na dveře

Nevlastní životopis

Ďábel

Dvě podzimní noci

Opojná noc

Podivná paměť

VĚČNÝ ŽIVOT

Naivní letní báseň

Letní dívka

Večer

Jarní milenci

Smuteční

Hluboká hvězda

Výlov

Podivná hádanka

Letní noc

Milostná báseň

Láska

Podzim

Marná láska

Píseň dívky

I báseň je meč

Pohádka z dětství

Vzpomínka

Jarní mlhy

Hluboká voda

Zelená jablíčka

Temná báseň

Milenci v dešti

Podzimní čekání

Odchod marnotratného syna

Zimní host

Střídání času

Podzimní loučení

Dvoukolejka v horách

Jména bolestí

Hvězda

Nemocný

Daleká hvězda

Já a Ty

Co jsme

Naivní jitřní báseň o štěstí

Malá ranní hudba

Písnička

Hra

Zářivá

Hořící květ

Večer

Listopad

Maličká sestra

Lidstvo

Návrat

Básníci

Ztracená

Pravdivé zrcadlo

Věčný život

Čerň

Nekrolog

Malá báseň o dešti

Povídka

Rána

Po bouři

Záblesk

Úžas

Pyšné umírání

Bílá vánoční báseň

Báseň o průzračné vodě

Prázdná místa

Daleko na podzim

Konec října

Nová zem

Skoro dětská vzpomínka

Veliká láska

Dítě

Vzdálený zpěv

Chlapec ve večerním obilí

Z dětství

Starý kout

Dávná dívčí píseň

Setkání

Smrt

Testament

Moře

U ohně

Krystal

Smrtihlav

Hadí píseň

Černá

Plačící dívce

Lidé

Hříšné jablko

Říjnová

Zamilovaná

Poslední tma

Do času…

Neviditelný pták

Zimní večer

Jaro

Štěstí

Noční cesta

Zpráva

Letní báseň

Klekání

U kulatých ohníčků

Počítám životy

Zimní příběh

Déšť

Nedýchám

Noc

Tichá poezie

Usínající dívce

Vzpomínka

Básnička

Skloňování ve dvou

Otázky

Dlouho

Epilog

O smrti

Motto

Obraz života a smrti

Ze snů

Věčný život

Ladislav Szalai

Další knihy nakladatelství VIKING

Edice CONAN

Edice Učte se anglicky s vtipem

Edice Borgentown – město hrůzy

Sci-fi & fantasy

Pohádky

Horory

Humor

Romány ze současnosti

Knihy vzpomínek

Historické romány

Světová klasika

Romantika

Napětí

Recepty

Básně

Slovo nakladatele k NEPLATÍCÍMU čtenáři

KRÁSNÉ HLUBINY

(Výběr básní z let 1966 – 1982)

Dívka z kopretin

O krásném

letním slunovratu

dveře se vyklánějí

z pantů

Na prahu usnul

bílý stín

Do domu vešla

dívka z kopretin

Ptáci

Abych se večer nermoutil

jak dřevo pod vlhkými svlaky

z modrého kartónu oblohy

vystříhal jsem si ptáky

Když za oknem vyšlehne tma

a rosa cinkne v keřích

já ptákům s dálkou pod křídly

básně vyčechrávám z peří

Pláč

Kam pluje vaše smutné „kách“

malé kachýnky na slzách?

Spatřil jsem zrána rakev na jezeře

a ticho

jako když se zavřou dveře

Jen luna bílá samý prach

bloudila kolem po špičkách

To už je píseň

ve vráskách se vznáší

Kdo neviděl jak večer zháší

stříbrné břízky u rybníka mráz

ať ptá se znovu ptá se zas

Kam pluje vaše smutné „kách“

malé kachýnky na slzách?

Večerní přípitek krajině

Po tomhle přípitku

u nás doma

krajina s rozhlednou

se zachvěje

Tiše a sladce

jak milostný román

noc otevře se

Líbám veřeje

Podzimní déšť

V holínkách stromů

čvachtá voda

tůně špičatí

Ach ouvej ouvej

v prsou zrezivělý bodák

podzim trh opratí

Naruby

Až bude jednou

všechno naruby

Vítr i strom

i jazyk za zuby

báseň se sama prozradí

a slovo se poví

Být tak naruby

cesty na hřbitovy…

Černobílá algebra

Černé a bílé vlny

valí se Mží

Z černého nebe

bíle mží

V domečku hoří

Blázen počítá

Déšť řeže do říms

křivá koryta

Stříbromodrá

Déšť vypleskává

řeku z oblázků

Mám kapsy

plné šmolky

Noc lepí na vodu

stříbrné kolky

Vlny a vlny

Milovat pro lásku

Jarní bílení

Dům

plný konvalinek

malíčků od šmolky

a vodorovných linek

Na dvoře holubi

a zobcové flétny

Almárky naruby

a načesaný smetník

Mlčení

Co o lásce

když houštím kráčí

v dlani kamenný džbán

Budeme dlouho do noci

teskně a truchlivě mlčet

nad nebem obráceným

zády k nám

Báseň v čase

Je marné lstí

o slovo o tón

dělit se s propastí

a básnit o tom

Život se sesychá

ve vráskách bezmocných

jak voda v hrníčku

z pálené hlíny

Chtěl jsi se napít

na smrt nemocný

a sen ti rozlil

po tváři spáleniny

Je marné lstí

o slovo o tón

dělit se s propastí

a básnit o tom

Přiznání

Jak svlačec

ovíjím se kolem římsy

vlastního pláče

Nevěřím si

Oklikou ducha

krátce dojat

roním krev z ucha

jako Goya

Slyším a nevidím

Přitisknut na zdi

Sám sobě závidím

úkladné sebevraždy

Jak svlačec

ovíjím se kolem římsy

vlastního pláče

Nevěřím si

Zimní prosba

Namaluj ústy na skle

příliv a odliv

Mráz spustil na vodu

hlídkový člun

Ten kdo miluje

se na břehu modlí

Namaluj ústy na skle

hořící tůň

Zimní básnění

Mráz

kejklíř se střechýly

podojil jalůvku

v malovaném chlívku

Zasklený sen

se k očím chýlí

Navíjím krásné býlí

na stříbrnou křivku

Červnové poledne

Červen

Vítr škrtá

v ptačích osnovách větví

polední pastelkou

Mám

zasmaltovaný hrtan

Slunce mi svítí do úst

zlatou baterkou

Cikáni na borůvkách

Jednoho poledne

cikáni na borůvkách

V osmahlých ústech

bronzově zvoní slůvka

Vtom bouřka na koni

hrst sivých žíní

Večer se z lesa vracely

bělostné stíny

PODIVNÁ PAMĚŤ

Výběr básní z let 1982 – 1998

Apoteóza snění

Přišli jste zase ohmatat můj sen?

Jděte si po svém černí hrobaříci!

Zastrčte tykadla Stejně vejdu neviděn

a neslyšen a snící

Můj kruh je uzavřen jak aureola

nad Boží tváří v tichu

Kroužím v něm šťasten Možná nepovolán…

S pýchou Titaniku

Jen hmatejte po tepu mého snění

a zakreslujte v mapách jeho stín

Přišli jste očichat květ nad kořeny?

Do kalichu vás nevpustím!

Loňské rány

Ještě v nás voní loňské ovoce

Loňské sněhy nám podbarvují kůži

Ještě jak loňské ryby v potoce

žilami paměť táhne jak skruží

Ještě tu loňské větry vypalují stráň

a loňská rozcestí jsou plna krve Krista

Ještě z nás trčí jizvy loňských ran

Ale ta víra byla čistá!

Víno

Dobré víno

suď dle skonu

Mrtví dbají

na oponu

Je to vůle

zmámeného boha

jemuž se ta báseň

rouhá

Jak jinak

by se vzneslo

co je v poezii

bez slov

Milenci

Jdou za ruce už sedmý černý les

Na loukách zelených jim pod nohama

posténává pokosená tráva

Ach jak je sám Ach jak je sama

Jdou za ruce a za srdce

Špalírem úzkostí jdou se skloněnou hlavou

Kde se to stane? Kde a jak?

Noc Stříbrné sítě Smutný černý pavouk

Jdou steskem vzduchu Výpary květin Sovím žalem

Ne prosím Prosím tady ne!

Tak divný měsíc pluje nad námi

na té hořké mrtvé hladině

Jdou klokočím a sasankami

V potoce kamení

Slyšíš jak zvoní ve stráních zetlelé dubové listí?

Ty budeš studna a já budu roubení

Šli za ruce už kdovíkterý les

A pak jim nohy ztěžkly k umdlení

Ptáci

Je zvláštní

že ptáci nikdy neztrácejí

vítr z křídel

a dálku z očí

že moře přijde nakonec do nebe

a mračna zapouštějí kořínky

do jarní hlíny

že člověk udolán životem

přijímá smrt pod obojí

jako nekonečnou svátost

a ticho

to ticho

má jen jedno tajné slovo

Nic

Kdybych měl to co mám

když jsem neměl nic

měl bych co bych neměl

kdybych měl dnes víc

Ale že mám to co mám

abych měl co nemám

víc ve víc si schovávám

a nic v ničem hledám

Nic ničím ustane

k Pravdě Boží

Smrt je ta květina

jíž se kořím

Říjnová noc

Seču

Seču ostřici

s ostřím k měsíci

Vyhnána jeleny

z teskného domova

slavnostně skonala

noc říjnová

Slovo poezie

Slovo poezie

je vždy prosté

Co je v něm bez hnutí

pohnutím roste

V básni

je všechno úkladné

Nejuzamčenější představa

se sama ukradne

Zlodějská vnuknutí

střeží se v sobě

přinášejíce si

zasmušilou oběť

Zoufalá krása

není k udržení

Čím víc ji prosíš

nenachází ceny

Jednoho dne

Tvář masky mumlala

v kameni nad srázem

kde dítě hrálo si

s hladovým obrazem

V zasněžené zahradě

přistih jsem ženu Jas

Na nahých zádech vlál jí

krápníkový vlas

Večerní

Sedí chlapec nad perem

divně se usmívá

Vichření hran za stěnou

duši rozchvívá

Kolem hlavy lampy

krouží bělásek

Uplakaná matka

šije rubášek

Čas hájení

Milenci blázni

už se zavřel vřes

a srdce v lázni

hořké touhy vře

Kdo se pomodlí

za vaše duše

až masky cherubí

přestanou slušet

Balada

Vesnicí večera

šli nazí žoldnéři

Ne ani nešli snad

jen stáli u dveří

Břicha bubnů

praskala pomalu

Obecní blázen

si kreslil píšťalu

Co chtěli? Nevím

Přišli Odešli

Blázen je všechny

do dveří obkreslil

V slaměné halence

prorostlé od trávy

řetízek chudoby

děravé rukávy

do noci dlouho pak

stál ještě na skále

podoben strasti své

a píšťale

Sedmá zahrada smrti

Nějaká cizí žena šla

v šlépějích pohřebního mumraje

Lebka na kůlu tančila

sotva ji zahlédla jen

A když se brána otevřela

průvod se zastavil a zděsil

Namísto hřbitova tu jáma zela

v které šuměly lesy

Marnost

Jde z dýmu do dýmu

slepota věcí

V prach prachem plá

záludnost léčí

Není usmíření

v klíně krásných žen

Není rozhřešení

Kruh je uzavřen

V hloubi květin šumí

uštěpačný déšť

Je jen jedna cesta

Cesta mrtvých cest

Jde z dýmu do dýmu

slepota věcí

V prach prachem plá

záludnost léčí

Epitaf

Snilo se mi o ráji

kde bych verše psal

ale ďábel

mě oklamal

Slza se chvěje na kameni

jak za ní stékáš tich

Ptáci se lepí na kořeny

a po větvích

Této noci

Kojná děvko chudých

smrti nesmrtelná

zavři této noci

nepokojná stehna

Zavři této noci

klín jenž hmatá ve tmě

Smrti nesmrtelná

veď mě

VĚČNÝ ŽIVOT

Výběr básní z let 1998 – 2012

Naivní letní báseň

Třista třicet tři

stříbrných křepelek

zářilo za noci

pod lístky jetele

Spadané hvězdy

umět z vás číst

stanu se pokladníkem

křepelčích hnízd…

Letní dívka

Slunce zapadni

za její modré plavky

než ze skluzavky

slétne do vody

Ať jen si rybářům

roztočí oči

a roztají splávky

na celém povodí

Večer

Vezmi mě sebou

do hloubek

a nauč mě zpívat

Teskním tu nahoře

V dlani mi uhořel

bílý holoubek…

Jarní milenci

Po připínáčcích blesků

přešla kalná voda

Pramínek zipu ti roztál na blůze

Marně jsme hledali stezku

a tak jsme šli

po duze…

Smuteční

(babičce)

Ještě tě zaslechnout

jsi-li v té dálce

ještě tě zahlédnout

zamávat ti

a pak ti poslat

bouřku po fialce

sladkou jak ohníček

z bramborové nati

Aby tě nebolelo ticho…

Aby tě nepálil stesk…

(Možná že po duši

nezbude tělo

Možná že zbude

jen bílý blesk)

Hluboká hvězda

Hledám v černém

nejčernějším lese

strom s nejhlubšími

kořeny

Tam dole

ticho pramení

Tam dole

ticho roste

jak vlna v éteru

jak úzkost krystalky

Pod nekonečným

černým mostem

malá hvězda stříbrná

svítí do dálky

Výlov

Zařízli mělčinu

hlubokou sítí

V měkkých neckách bahna

houpe se svět

Vyprahlým polednem

jde v holínkách rytíř

Na břehu svítí

zlatý hvězdolet

Podivná hádanka

Sedm dítek na hrobě

Sedmikrása se zasměje?

Letní noc

Komín noci

plný křepelek

Zvířata hlíny

podhrabala plot

Ticho Na moři hořící dům

Zrcadla zády k zrcadlům

Vzdalující se

bod

Milostná báseň

Je tělo uvnitř tělo naproti

a tělo kdesi mimo

V něm všechny

pohyby zebou

Je sykot osik

krvavá blána nad duší

a malá ústa

mezi mnou a tebou

Láska

Dálnicí mezi rty a klínem

láska se vine

cestička k zvířeti

Poutníku ve mně už

ó kéž se minem

Lítosti podestel

krásnému hříběti…

Podzim

Hrubou vodou října

smirkované požáry

na březích lesa zakotvily

V rudnoucí říji barev

šalmaje větrů steskem prochladlé

lákají laně do vřesovišť mlh

(Jak je mi úzko z velikosti kroku

za kterým zůstala cesta i poutník)

Vrať se…

Marná láska

Jak malí

jsme v těle matky

Jak velcí

jsme v sobě…

Oklikou marné lásky

vracíme se k sobě

Jsme svá

oběť…

Píseň dívky

Můj malý bělásku

v sedmikrásách

umírám na lásku

vzdálenou na sáh

Jako cesta

i když po ní už po sté jdeš

je stále před tebou

co miluješ…

I báseň je meč

I báseň je meč v pochvě meč v purpuru

a zarezne když dlouhý čas

nezjitří něčí rány

Nejraději stíná hlavy chlapcům kteří snili

až do svítání

V tom že se báseň svléká

je úděl osud lest

a tajné sdělení že dosud někdo žije

I báseň je meč v pochvě meč v purpuru

Pohádka z dětství

Za sladce zemdlených

červnových vánků

babička sypala

na dvorek majoránku

Jednou šel kolem anděl

krásný až srdce stůně

„Kudy se jde do nebe?“

„Jdi tam

kam letí vůně…“

Table of Contents

Title page

KRÁSNÉ HLUBINY

Dívka z kopretin

Ptáci

Pláč

Večerní přípitek krajině

Podzimní déšť

Naruby

Černobílá algebra

Stříbromodrá

Jarní bílení

Mlčení

Báseň v čase

Přiznání

Zimní prosba

Zimní básnění

Červnové poledne

Cikáni na borůvkách

PODIVNÁ PAMĚŤ

Apoteóza snění

Loňské rány

Víno

Milenci

Ptáci

Nic

Říjnová noc

Slovo poezie

Jednoho dne

Večerní

Čas hájení

Balada

Sedmá zahrada smrti

Marnost

Epitaf

Této noci

VĚČNÝ ŽIVOT

Naivní letní báseň

Letní dívka

Večer

Jarní milenci

Smuteční

Hluboká hvězda

Výlov

Podivná hádanka

Letní noc

Milostná báseň

Láska

Podzim

Marná láska

Píseň dívky

I báseň je meč

Pohádka z dětství